Ho ho!
Zatarra, båten kan inte ta mer-
-och det finns minst åtta båtlaster kvar därnere!
Förstår du inte?
Du är rikare än någon annan man jag hört talas om.
Vilka problem du än hade, så är dom över nu.
Vad vill du köpa?
Hämnd.
Okej, hämnd. Vem?
Danglars, Villefort-
-Fernand och Mercedes.
Okej.
Vi dödar dom och sen kan vi spendera av skatten.
Nej, vi ska studera dom, lära oss deras svagheter.
Varför inte bara döda dom? Jag kan göra det.
Jag åker upp till Paris-- pang, pang, pang, pang!
Jag är tillbaks före helgen. Så kan vi spendera!
Varför är det en sådan dålig plan?
Att dö är för snällt mot dom.
Dom måste lida, såsom jag led.
Dom måste se sin värld och allt dom håller kärt-
-slitas bort ifrån dom, såsom det slets bort ifrån mig.
Du behöver ett bättre namn än Zatarra om du ska åstadkomma det.
Då ska jag bli greve.
Jag hälsar er, god eftermiddag, Sir.
Jag är här för att förvärva ert vackra hem.
Mycket lustigt! Jag ska få er pryglad!
Så, ger er av från min egendom nu, din vagabond-
-innan jag bussar hundarna på dig, uppfattat?
Tack så mycket.
Mina damer och herrar-
-det är med stor ära jag presenterar er för, Hans Nåd-
-Greven av Monte Christo.
Det är så vackert.
Välkomna.
Min käre greve, låt mig presentera er för min man-
-Monsieur Villefort, chefsåklagare.
Det var mycket vänligt av er att tänka på oss.
Åh, det är jag som ska känna mig hedrad av er närvaro.
Jag hoppas ni kommer att få det trevligt här ikväll.
Vad vet vi om honom?
Inte tillräckligt.
Var är dom? Är du säker på att du bjöd in dom?
Ja, Ers Nåd.
Men jag fick just reda på att Greve Mondego har dragit sig tillbaka för kvällen.
Han har ett tidigt möte i morgon, som han inte kan missa.
Du är uppe tidigt, min kära.
Är Vicomte Tourville död?
Om inte hans hjärta är placerat i någon annan del av bröstkorgen än i den vänstra-
-så misstänker jag att han är det.
Gud, ge honom frid.
Han försvarade bara sin familjs ära.
Och mycket gott det gjorde honom!
Hans fru och jag var lyckliga i vår passion, du var lycklig i din ovetskap.
Då dyker vicomten tappert upp och ska försvara sin ära-
-och du blir illa berörd.
- Hon är ruinerad och han är död. - Smickra inte dig själv.
Jag var varken lycklig eller ovetande-
-jag har känt till alla tre kvinnor du haft innan Madame Tourville.
Jag är ledsen att du känner dig förödmjukad.
Jag och Paris i kombination, är knappast ett bra recept på trohet.
Nu, då mina försök att vara diskret uppenbarligen misslyckats-
-så verkar det ingen större mening att fortsätta låtsas.
Det känns faktiskt ganska... ...befriande.
Tycker du inte?
Hans ekonomi?
Han förlorar pengar på dom andra kasinona.
Dom lurar honom inte ens.
Har du kontrollerat hans transporter?
Han tog ett banklån på sin egen båt för flera år sedan.
- Han använder inte Danglars. - Se till att vi äger den banken i morgon.
Säg till dom andra redarna att att hålla sig borta från Mondego.
Jag vill att han inte ska ha något annat val än att krypa tillbaka till Danglars.
Nu, säg till givaren-- ta allt.
Försök att förstå nu.
Jag har ett mycket stort parti bomull, redo att skeppas-
-och jag kommer att göra min betalning på fartyget så fort den har levererats.
Självfallet så behöver jag båten för att kunna leverera.
Olyckligtvis, kan inte banken ge ytterligare kredit, Greve Mondego.
Jag föreslår att ni söker alternativa transportmedel.
Ser man på, varför har jag fått den äran av ert besök, Greve Mondego?
Jag kan inte förstå varför du undvikit mig i alla dessa år.
Jag är beredd att överse med era brister-
-och kanske återuppta våra affärer.
Går affärerna inte så bra längre?
Zatarra?
Jacopo.
Har du ramlat ur sängen?
Efter att ha sovit på en stenhäll i 13 år, kan jag inte.
"Mi Maria." Gör det där ont?
Hade du någon anledning till att komma hit?
Mondego har en son.
- Albert vill prata med oss. - Inte nu!
Tala om för honom att jag försöker skydda hans arv.
Är du rädd att han ska slösa bort sitt på samma sätt som du gjorde med ditt?
Jag kan inte påminna mig några klagomål när jag upphöjde dig från fiskhandlardotter.
Snälla du, låt mig avsluta det här, för jag ska gå ut sen.
Låt mig påminna dig, min älskling, att i Paris finns det ett överflöd av älskarinnor-
-men du har bara en son.
Kom in, Albert.
- Men för guds skull, fatta dig kort! - Javisst, far.
Flera av mina vänner ska åka till Rom i två veckor för karnevalen.
- Jag skulle vilja göra dom sällskap. - Rom?
- Utan vuxet sällskap? Du är ju bara 15 år. - Nästan 16.
Det kan bli min födelsedagspresent, snälla far.
- Jag ska inte ställa till med nåt. - Nej.
Det är klart att han kan åka. Jag skulle behöva lite lugn och ro här hemma
Rom!
Albert!Albert!
- Här borta! - Vi är här borta!
Milady?
Ni kan inte gömma er för alltid.
Milady?
Vilka är ni och varför gör ni så här?
- Vi är onda och vill ha pengar! - Mina pengar ligger i min väst.
Inte längre, dessutom är det inte "dina" pengar vi är ute efter.
Du är Greve Mondegos ende son, stämmer det?
Utpressning? Skicka ett brev och bli fördömda.
Jag önskar det vore så enkelt, men ett brev når inte din far förens om två veckor-
-och sen följer den ändlösa diskussionen om vi redan dödat dig.
Nej, ett brev har inte den effekten. Men vi kanske kan skicka honom din ring.
Ja, min ring bär Mondegos vapen.
Medan den sitter kvar på ditt finger?!
Lyssna på mig, din ohyra!
Jag är Albert, son till Fernand, Greve Mondego-
-och ni har skrattat sista gången på min bekostnad.
- Gör ert värsta! - Om du insisterar, Peppone, kniven.
Skär loss pojkens rep-
-eller låt mig börja 'skära' i er istället!
Nu!
Kom med mig, unge man. Du ser utgången? Vänta på mig där.
- Jag vet inte hur jag ska kunna tacka er! - Gå nu, vi pratar sen.
Bra gjort, mina herrar!
Stort tack, Ers Nåd.
Albert.
Är du okej?
Sir, jag är skyldig er för mitt liv!
Du har gått igenom en svår prövning.
Du är en mycket speciell ung man.
Jag insisterar på att du kommer hem till mig på frukost i morgon.
Överenskommet?
Överenskommet.
Får jag fråga vem ni är, Sir?
Just nu, din vän. I morgon, din värd.
För ett litet tag till, står formaliteten emellan oss-
-Greven av Monte Christo.
Han är ute i väntrummet.
Han visade stort mod i tunnlarna.
Han är ett verktyg som fyller sitt syfte.
Ja, Ers Nåd.
Unge man.
Albert, kom in. Kom, kom...
Kom hit.
- Vilken natt du haft! - Ja.
Vilket äventyr.
Allting är ett äventyr när man är ung.
- Jag har grubblat över en sak, Sir. - Ja ?
Hur fick ni reda på att jag blivit kidnappad?
Jag har många kontakter-
-varav vissa är mindre hedervärda.
Jag betalar bra för att hålla mig informerad om vad som pågår i staden jag bor.
Och att en greves son blir kidnappad, är värt att notera.
Men varför riskera ert eget liv för att rädda mig?
Sonen, till en annan adelsman!
Det var det minsta jag kunde göra.
Om jag dömer av din karaktär, är jag säker på att du gjort detsamma.
Din far kommer att bli så stolt över dig.
Ni måste komma till Paris och träffa mina föräldrar, så dom kan tacka er personligen!
Olyckligtvis, så kan jag inte det, affärer, förstår du.
Men snälla, det är en fråga om ära.
- Jacopo? - Ja, Ers Nåd?
Spadaaffären-- Hur står vi där?
- Guldet är fortfarande-- - Lasten?!
Åh, jag ber om ursäkt, Ers Nåd. Lasten är på väg.
På väg till Marseille.
- Och den anländer? - Inte förens om tre veckor, Ers Nåd.
Tre veckor?! Mer än tillräckligt då för ett besök i Paris.
- Jaha. - Utmärkt.
- Det blir precis lagom också? - Lagom för vad?
- Grattis på födelsedagen! - Tack.
Greven av Monte Christo.
Greven!
- Albert. - Ers Nåd. Far!
Får jag presentera Greven av Monte Christo.
- Trevligt att råkas. - Nöjet är på min sida, Greve Mondego.
Jag har sett fram emot den här stunden ganska länge nu.
Ni gör mig en stor ära, när det är jag som står i skuld till er-
-för att ni räddat min son.
Får jag presentera, Grevinnan Mondego.
Mercedes.
Grevinnan.
Man måste nog vara mor för att fullt ut kunna uppskatta den tjänstvillighet-
-ni visat mig och min son.
Monsieur, jag skall aldrig glömma er.
Madame-
-det var så lite.
Om en månad har ni säkert redan glömt mitt namn.
Hmm?
Får jag stjäla er fru en stund?
- Ursäkta ? - För en vals.
Naturligtvis.
Är han inte underbar, far?
- Är allt som det ska? - Ja, det är ingenting.
Det är bara det att ni påminner mig om någon ur mitt förflutna-
-någon som var mig mycket kär.
Jag känner mig hedrad. Vad hände med honom?
Han dog.
Men jag är inte den mannen.
Monsieur och Madame Villefort.
Vad gör dom här?
Chefsåklagare Villefort.
- Vad gör ni här ? - Åh, Madame Villefort, monsieur.
Trevligt att ni kunde komma och hälsa på mig medan jag fortfarande är i stan.
- Vi blev angenämt överraskade av er inbjudan. - Tack.
Vill ni vara så snäll och ursäkta mig och er man en liten stund?
Jag har hört att ni är expert på att tolka lagen.
Jag har ett speciellt ärende som ni kanske kan hjälpa mig med.
Ursäkta.
Fernand, Fernand! Talet!
Inte nu, jag har viktiga statsangelägenheter som kräver min uppmärksamhet.
Våra gäster förväntar sig att du ska komma, Albert förväntar sig det.
Håll talet du, min kära. Jag är säker på att du gör det strålande.
Men du är hans far !
Det är det minsta du kan göra. Du vet hur mycket han beundrar dig.
Då ursäktar han säkert min frånvaro.
Men--
Jag trodde vi bestämt att inte träffas bland folk.
Hur skulle jag kunna neka Greven av Monte Christo?
Jag förstår.
- Vad vet du om honom? - Han är utlänning-
-rik.
Jag hörde att han räddat din son.
- Varför söker han dina råd? - Varför ska jag tala om det för dig?
När min son återvände från Rom-
-nämnde han att han hört Monte Christo säga att han väntade in en last.
Han hörde också ordet "guld" nämnas-
-och "Spada."
- Hm. - Du tror inte--
Monte Christo har hittat Spadas förmögenhet.
För mindre än en timme sedan, bad han mig om hjälp att undkomma besvärliga inspektioner-
-på en last som ska komma in från Marseilles.
- Hm. - Jag kan arrestera honom.
Gör inte det. Låt oss befria honom från lasten istället.
- Hur föreslår du att vi ska-- - Jag har en bekant som är insatt i sådana saker.
Säg åt Monte Christo att du ska ordna hans last genom tullen-
-men att den måste stanna i hamnen över natten.
Jag ser till att den tas omhand och fraktas till mitt gamla släktgods i Bouchon-
-där vi kan mötas nästa dag.
Jag kräver 70 procent.
Men ändå får du nöja dig med 50.
Avgjort.
"Ja, visst är det !"
"Ja, jag vet."
Mina damer och herrar-
-olyckligtvis, har min man blivit uppehållen i affärer.
Därför har det fallit på mig--
Att presentera er för-
Greven av Monte Christo, ännu en gång.
Ni förstår, jag hade fräckheten att be greven-
-att låta mig hålla Alberts födelsedagstal.
Jag var så ihärdig och vår värd så älskvärd-
-att han tillslut gav upp sina rättigheter som far-
-för att tillmötesgå en gäst-
-även en sån buffel som jag.
Åh.
Unge Albert har överdrivit alltför mycket-
-om min insats för honom i Rom.
När jag anlände till katakomberna-
-såg jag skurkarna, som bundit Albert vid en mur-
-hota honom med att hugga av hans finger och skicka det till hans far-
-som bevis för hans bortförande.
Herregud!
Pojkens kommentar till allt detta var.. "Gör ert värsta."
Livet är stormigt, min unge vän.
I ena stunden ligger du och gassar i solens sken-
-för att i nästa spolas upp bland klipporna.
Det som gör dig till en man-
-är hur du reagerar när stormen kommer.
Du måste skåda in i stormen och ropa, såsom du gjorde i Rom-
-"Gör ert värsta-
-för det kommer jag att göra."
Sen kommer ödets makter att känna dig så som vi känner dig-
-som mannen, Albert Mondego.
I väg!
Edmond, Villefort sa åt mig att du blivit avrättad.
- Gjorde han? - Åh, Gud.
- Grevinnan, ni har misstagit er. 'Tillbaks till Mondegos!' - Nej!
- Madame, jag tänker mest på ert rykte. - Jag ber dig, Edmond.
- Jag bryr mig inte om hur du kom tillbaka! - Jag är inte "denne" Edmond.
Sluta! Sluta nu!
Så, vad är du då?
En ande? Ett spöke som kommit för att plåga mig?
Denne Edmond, älskade du honom?
Ja.
Hur länge då?
I hela mitt liv.
Och hur lång tid efter han dött tog det innan du gifte dig med greven?
Det där var inte rättvist.
Vi är framme vid ert hem, Grevinnan.
Du har rätt. Du kan inte vara min Edmond.
Så, där ser ni. Ni sa det själv.
Edmond Dantes är död. God natt.
Grevinnan.
Om du någonsin lägger dig i mina affärer igen-
-så lovar jag dig att jag kommer att avsluta det jag påbörjade den gången vi möttes.
Har du förstått?
- Jag förstår att du är tokig! - Tokig?
Mina fiender går i mina fällor hur enkelt som helst.
Tokig, Ers Nåd, för att du ignorerar detta-
-du har en stor förmögenhet och en vacker kvinna som älskar dig.
Ta pengarna och kvinnan och njut av livet.
Avsluta dina planer. Ta det du vunnit.
- Det kan jag inte. - Varför inte?
Jag är fortfarande din man, Zatarra.
Jag svor en ed på att jag skulle beskydda dig.
Även om det betyder att jag måste skydda dig från dig själv.
Jag kör hem dig nu.
Jag går.
Ta två kistor till Pharaon som våran andel.
Mondego kommer inte att sakna dom.
Kom nu. Gå ombord.
- Philippe Danglars? - Ja?
Du är under arrest för att ha stulit gods från ett handelsfartyg.
Det är absurt!
Vi kan lätt lösa den saken.
Männen här, kommer att undersöka ert fartyg.
Greve Mondego har lurat mig.
Men jag tänker inte dö för honom.
Vem är ni?
Jag är Greven av Monte Christo. Men mina vänner kallar mig för Edmond Dantes.
Dantes?
Skär ner honom innan han tappar talförmågan.
Gör inte så, det-- Det blir för mycket.
Min käre Villefort.
Jag hoppas ni tillåter att jag gör er sällskap en liten stund.
Ers Nåd, det var ett oväntat besök.
Jag vill bara tacka er personligen, för er hjälp med min last.
Jaså den. Jag gjorde alla arrangemang för den tidigare.
Jag kan lova att det inte blir några problem från vår sida sett.
Utmärkt, jag tror att detta kan bli början på en lång och givande vänskap.
På tal om detta, får jag ställa en fråga?
Ja, naturligtvis. Vad som helst.
Jag var lite nyfiken.
Varför sa ni till Grevinnan Mondego för 16 år sedan-
-att Edmond Dantes blivit avrättad?
Hm?
Jag förstår inte vad i hela världen pratar ni om ?!
Det är en vanlig enkel fråga.
Vad vet ni om detta ?
Det--
Det är fullt tillräckligt !
Ni förstår inte, Dantes accepterade att ta emot ett brev av Napoleon.
- Det var helt klart förräderi. - Men vi båda två vet att han aldrig levererade det.
Att kasta en man i fängelse med den vetskapen är illa nog. Men att säga--
Ers Nåd, jag förstår inte alls vad som utlöste denna eländiga diskussion.
Nu frågar jag mig själv- "Vad hade min gamle vän Villefort att vinna-
-på att säga till Mercedes att Edmond Dantes var död?"
Svaret är, absolut ingenting.
Precis som du säger, ingenting. Så varför--
Men om min gamle vän, nu chefsåklagare i frankrike-
-inte har något att vinna på denna lögn, vem är det då som har det ?
Min käre Greve, det är alldeles för varmt här inne och ni är fullt påklädd.
- Det är bäst att vi båda går här ifrån. - Jag tror att den tydligaste vinnaren-
-är Fernand, Greve Mondego.
Jag förstår inte vad det här förhöret har att göra med vår affärsrelation.
Jag ska just berätta för dig.
Sitt ner, Mondego.
Jag är en man med stora ambitioner. Nu har jag ökat dessa ambitioner-
-med att driva fram Bonapartsympatisörer.
Men nu när Napoleon är lös, har jag-
-hur ska jag säga, en vagel i ögat-
-ett tag bara en mindre irritation, nu potentiellt livsfarlig.
- Var livsfarlig tillbaka. - Nu är det så att problemet är av sådan art-
-att jag själv, inte kan ta hand om det.
Så jag har ett förslag till dig.
Hur mår din far?
Han lever, oturligt nog.
Vi delar detta missöde.
Minns du?
Varför är dörren låst?
Jag kräver att ni släpper ut mig härifrån på en gång.
Ni är bevisligen ingen vän till mig.
Din far var en lojal Napoleon- anhängare, var han inte?
Kanske till och med ansvarig för planeringen av Napoleons flykt från Elba.
Kejsaren återvänder snart !
En obekväm förälder, för en ambitiös statstjänsteman som ni.
Men så dog han, plötsligt och väldigt lägligt mördad, för 16 år sedan.
Kejsaren Napoleon.
Mördaren greps aldrig. Hur länge letade ni efter honom ?
Du har inga bevis, inga vittnen.
Du har bara teorier. Bara gissningar.
Tvärtemot, jag har Greve Mondego.
Unge Mondego. Varför?!
För att er son saknar modet.
Mondego var den som avlossade skotten!
Han kommer aldrig att erkänna!
Ni har rätt, det skulle han inte.
Men du har just gjort det.
Monsieur Villefort, ni är under arrest för konspiration till mord.
Minns du?
Dantes?
En hövlighet till en gentleman.
Trodde du att jag skulle göra det så lätt för dig?!
Edmond?
Jag trodde vi avslutat vår konversation i vagnen.
Det trodde jag med.
Tills jag insåg-
-att du sa namnet "Dantes."
Ett namn jag aldrig nämnt för dig.
Vad vill du mig ?
Jag vill bli befriad från dig-
-så som du uppenbarligen är fri från mig.
Bara några svar från dig och du ska aldrig behöva se mig mer.
Ställ dina frågor.
Var har du varit?
Tretton år på Chateau d'lf-
-och överallt annars du kan föreställa dig.
Chateau d'lf i 13 år.
Led du?
Är du klar nu? Jag har en massa saker att tänka på.
- Vad hände sen? - Mycket.
- Varför kom du inte till mig? - Varför väntade inte du?
Du gifte dig med den man som lurat mig--
Jag sa ju det, den där kvällen på klipporna, kommer du ihåg ?
Att den aldrig skulle tas av mitt finger, och det har den inte heller.
- Varför? - Du vet varför.
Om du verkligen älskade mig-
-ta inte-- ta inte ifrån mig mitt hat.
Det är allt jag har.
Släpp det, Edmond. Släpp det.
Jag vet inte vilka mörka planer du har inom dig.
Inte heller vet jag varför vi tvingats-
-leva utan varandra dessa 16 år.
- Men Gud har gett oss en ny chans-- - Gud?
Avvisa inte Hans gåva.
Kan jag aldrig undkomma Honom?
Nej, Han finns i allt.
Även i en kyss.
My lady?
Var är Greven ?
Greven önskar att ni ska ansluta er till honom i eftermiddag.
- Ansluta mig ? - Ja-
-och lämna landet, med er son.
Jag ordnar någon som tar er till ert hus-
-sen väntar ni där på mig.
- Och sen så-- - Tack snälla!
- Ja, ja, men-- - Jag måste hem och packa.
Ja, ja, My lady--
- Var är Greven ? - Där uppe, my lady.
Vad har hänt?
Jag är bankrutt. Alla mina skulder har krävts in.
- Jag väntar också på att bli arresterad. - För vad?
Sjöröveri, korruption och mord.
- Har du gjort allt detta? - Ja.
Det finns ingen tid att prata. Gendarmerna är uppenbarligen på väg-
-så skynda på och packa nånting.
Jag följer inte med dig, Fernand.
Du är min fru.
Jag har ordnat allt för oss.
Vi kommer att bli väl omhändertagna.
Gå nu och hitta min son.
- Han är inte din son. - Ursäkta?
Albert Mondego är Edmond Dantes son.
Varför tror du annars jag gifte mig med dig så snabbt efter att Edmond förts bort?
För tidigt född-
Du var mig en fräck en!
Så han är den oäkta sonen till en död förrädare!
Han var alltid en stor besvikelse.
Adjö, Mercedes. Du behagade mig i alla fall ibland.
Du behagade aldrig mig.
Vad är det här?
Monte Christo.
Kungen till dig, Fernand.
Edmond?
Men hur--
Hur lyckades jag fly? Med svårigheter.
Hur planerade jag den här stunden? Med glädje.
Så du har tagit Mercedes?
Och allting annat-
-förutom ditt liv.
Varför gör du så här?
" Det är komplicerat! "
Vi kan säga att det är hämndens pris för det liv du stal från mig.
Jag kan se att någon lärt dig använda svärdet!
Hur kommer det sig att du någonsin kallade dig min vän?
Vi var vänner, Edmond.
Du skickade mig till helvetet!
Varför?
Ta din hämnd!
Men kom ihåg att blodet du spiller är ädelt.
Blod som aldrig kommer att flyta genom dina ådror.
Du är inte mer greve, än jag är en ofrälse !
Du har det inte i dig !
- Om du rör honom, så dödar jag dig! - Låt mig förklara!
Jag har redan fått det förklarat. Jag pratade med Madame Villefort på gatan.
Hon berättade hur dum jag var, som litade på min bedragare till vän-
-Greven av Monte Christo, som använde mig för att komma in i vårat liv.
- Albert, lyssna på mig. - Nej, det tänker jag inte göra!
Förlåt mig, för att jag har varit en sån idiot, far.
Du blev lurad. Självklart förlåter jag dig.
Du var min vän. Jag såg upp till dig.
Det finns en historia bakom det här som du inte känner till.
Han älskade din mor, men ändå valde hon mig.
- Nu tänker han stjäla henne ifrån mig. - Lögn, flytta på dig!
Unge man, om jag måste, så dödar jag dig.
Jag tänker inte ge mig nu.
- Inte jag heller. - Må så bli.
Nej!
Albert!
Jag hittade lappen du skrev som förklarade vart du tagit vägen.
Men nu måste jag förklara något för dig.
Var du egentligen kommer ifrån.
Albert, du är Edmond Dantes son.
Mannen du känner som Greven av Monte Christo.
Jag är rädd för att det är sant.
Du är det levande beviset på att din mor var lika horaktig-
-i yngre år som hon är i dag.
Du--
Du lät mig slåss mot honom?
Men det hjälpte inte, eller hur ?
Fernand, jag ber dig! Det räcker nu!
Jag vill inte heller fortsätta det här.
Gå bara. Kalla det nåd.
Nåd, Fernand.
Du har bara ett skott kvar och det krävs mer än det för att stoppa mig.
Men då får jag väl sätta det där det gör som mest skada då!
Nej!
Mor, Mor!
Åh, Herre Gud! Se vad jag gjort! Jacopo!
Ännu en gång, Zatarra-
-håller Gud ett vakande öga över dig!
Hon överlever.
Edmond!
Snälla, gå inte ut dit. Gör det inte.
Edmond, gå inte.
Försök du! Ge dig aldrig.
Zatarra-
-du måste avsluta det här.
Även prästen skulle förstå det.
Edmond! Snälla, lämna mig inte.
Ta hand om din mor.
Nu kan jag ju inte leva i en värld där du har allt och jag inget.
Vart tog din nåd vägen?
Jag är en greve, inte ett helgon.
Du hade rätt, präst! Du hade rätt.
Detta kan jag lova dig-
-och Gud-
-Lika mycket jag använt för hämnd-
-kommer nu att användas för att göra gott.
Så vila i frid, min vän.
Så, Zatarra-
-smärtsamt, va?
Nej.
Jag köpte det här stället med tanken att en dag riva ner det.
Men nu är allt som jag bryr mig om-
-på väg ifrån den här ön tillsammans med mig.
Nu åker vi hem.
"Gud kommer ge mig rättvisa."
Översatt av Sarastriz.
Besök www.divxsweden.net för dom bästa svenska undertexterna.